Sammendrag
Tema, formål og problemstilling: Med denne oppgaven ønsket jeg å sette fokus på ungdommer som er i behandling for stamming. I teori om stammebehandling har det vært lite fokus på ungdommer, og sentrale personer innen fagfeltet stiller spørsmål ved om dette har gått utover kvaliteten på behandlingstilbudet til denne målgruppen. Flere argumenterer for at ungdommer har særegne behandlingsbehov, og at «skreddersydde» behandlingstilnærminger for denne målgruppen er nødvendig. Jeg tok utgangspunkt i følgende problemstilling for å utforske dette temaet: Ungdommer i logopedisk behandling for stamming: hvordan opplever de behandlingen? Formålet med studien var at ungdommene selv skulle få muligheten til å si noe om behandlingen de mottar, og med det gi et innblikk i hvordan behandlingen oppleves fra deres perspektiv. Metode: Jeg utforsket problemstillingen ved å gjennomføre semistrukturerte intervjuer med fem ungdommer i alderen tretten til atten år. Intervjuene ble tatt opp med lydopptaker, for så å bli transkribert. Datamaterialet ble organisert og analysert manuelt. Jeg endte opp med seks hovedkategorier som jeg tok utgangspunkt i for videre drøfting : Forventninger til behandlingen, Behandlingstilnærming, Sentrale faktorer ved behandling, Behandlingens virkning, Håndtering av stammingen. Resultater og konklusjon: Resultatene ble drøftet i lys av sentral teori i forsøk på å besvare problemstillingen. Samlet sett, indikerte forskningsfunnene at informantene opplevde behandlingen som en verdifull hjelp for å håndtere stammingen, når de selv opplevde stammingen som problematisk. De formidlet at behandlingen hadde hjulpet dem til å konrollere stammingen og få bedre taleflyt, å redusere negative følelser og tanker knyttet til kommunikasjon, og gjort dem bedre rustet til å håndtere opp- og nedturer knyttet til stammingen. Informantene ga utrykk for at de opplevde det som nyttig å jobbe flytformende teknikker. Flere virket å sette pris på en integrert behandlingstilnærming. Informantene formidlet at behandlingen var krevende, da det var nødvendig med mye egeninnsats over tid, og at det kunne være slitsomt å ufordre seg selv. Informantenes opplevelse av behandlingen, så ut til å bli påvirket av hvorvidt behandlingen var individuelt tilpasset, deres motivasjon, og relasjonen til logopeden.