Sammendrag
Denne oppgaven er en kvalitativ studie av unge voksne spanjolers forståelse av migrasjon som en mulighet i deres nåværende situasjon. Oppgaven er basert på kvalitative intervjuer med 8 unge voksne spanjoler mellom 20 og 35 år som ønsket å reise fra Spania på intervjutidspunktet. Tittelen på denne oppgaven er «Å stemme med føttene ». Den er valgt fordi den, etter min mening, gir den beste beskrivelsen av hvordan unge voksne spanjoler ser på migrasjon som en politisk handling. Analysen viser at det er et misforhold mellom unge voksne spanjolers forventninger til egen framtid, og den situasjonen de i dag befinner seg i. Krisen har fjernet både økonomiske og sosiale muligheter, og manglende muligheter har skapt frustrasjon. Gjennom migrasjon kan unge voksne spanjoler både forsøke å forbedre egen situasjon, og på samme tid signalisere hvilke konsekvenser krisen har for deres liv. På denne måten kan de sette sine problemer på den politiske dagsorden i Spania. Migrasjon er (med andre ord) en mulighet til å stemme med føttene. Mitt teoretiske rammeverk trekker på ulike bidrag som kan bidra til å belyse migrasjon som en mulighet ut ifra økonomiske, sosiale og politiske forhold. Oppgavens hovedfokus ligger på forståelse av migrasjon som en politisk handling, og jeg har brukt Albert O. Hirschmans teori om «Exit, Voice & Loyalty» (1970). For en forståelse av hvordan unge voksne spanjoler vurderer migrasjon som en mulighet, vil jeg imidlertid også trekke fram hvordan migrasjon kan vurderes som en mulighet ut ifra økonomiske og sosiale forhold. Et økonomisk perspektiv gir grunnlaget for å forstå hvordan migrasjon kan bli vurdert som rasjonell vurdering om kostnad-nytte (Sjaastad 1962, Todaro 1969, 1976, 1989, Todaro & Maruzko 1987, Borjas 1990). For en rikere forståelse av har jeg også støttet meg på bidrag som peker på hvordan økonomiske beslutninger påvirkes av den sosiale konteksten de blir tatt innenfor. Mark Granovetters begrep om embeddedness står her sentralt (Granovetter 1985). Min analyse består av to kapitler. I første analysekapittel ser jeg på hvordan unge voksne spanjoler tolker migrasjon som en mulighet ut ifra økonomiske og sosiale forhold i deres liv. Mine informanter vurderer migrasjon som en investering i egen framtid. Manglende økonomiske muligheter i Spania gjør migrasjon til det beste alternativet i deres nåværende situasjon. Migrasjon er en mulighet til å oppnå økonomisk autonomi, og en mulighet til å investere i egen framtid, da de gjennom migrasjon kan opparbeide seg viktig arbeidserfaring. Mine informanter vurderer også migrasjon som et sosialt meningsfylt alternativ. Fordi manglende økonomiske muligheter har innskrenket deres sosiale handlingsrom ser informantene for seg at et liv i utlandet kan by på sosiale muligheter. Som unge på vei over i voksenlivet ser de for seg å kunne flytte hjemmefra og skape seg et selvstendig liv i utlandet. Gjennom muligheten til migrasjon kan informantene opprettholde egen identitet som unge og resurssterke fra middelklassen, og migrasjon gir derfor håp om en bedre framtid snarere enn nedadgående klasseidentitet. Migrasjon gir også muligheten til få nye inntrykk, og knytte seg til andre mennesker og kulturer. Migrasjon gir rom for selvrealisering. I analysens andre kapittel diskuterer jeg hvordan migrasjon kan forstås som en politisk handling. Intervjuene viser at den pågående krisen har skapt frustrasjon blant unge voksne. Frustrasjonen har ført til økende politisk bevissthet. Migrasjon blir vurdert som en mulighet til å forbedre egne framtidsutsikter, da informantene har liten tiltro til at politisk deltakelse innad i Spania vil endre deres nåværende situasjon. Mine informanter bruker migrasjon til å ytre misnøye. Framfor at migrasjon er en handling som står som en motsetning til politisk deltakelse, finner jeg at mine informanter tillegger egne migrasjonsplaner politisk tyngde. Migrasjon blir vurdert som en politisk protest, og valget om å migrere ser også ut til å være et forsøk på sette spørsmål knyttet til egen situasjon på dagsorden. Migrasjon blant unge voksne kan derfor tolkes som en politisk handling.