Sammendrag
Bakgrunn, formål og problemstilling
Mange elever i norsk skole har kommet til Norge som flyktninger, enten alene eller sammen med sin familie. Disse barna bærer tung bagasje i form av mange tapsopplevelser og mulig erfaringer av traumatisk art. Forskning viser at traumer på ulike måter kan påvirke elevers læringsevne. Elever med erfaring fra krig og flukt er i videre risiko med bakgrunn i at de ofte har opplevd kumulative traumer. Elevenes nye tilværelse i Norge preges den første tiden av en utfordrende tilpasningsprosess både med hensyn til psykologiske og sosiale aspekter. Her har skolen mulighet til på ulike måter å bistå eleven slik at denne tilpasningen blir best mulig.
Formålet med denne oppgaven er å belyse hvilke utfordringer skolen møter i arbeidet med elever som har erfaring fra krig og flukt, og hvordan de ivaretar elevenes ulike behov. På denne bakgrunn er oppgavens hovedproblemstilling følgende: Hvordan kan skolen ivareta elever som har erfaring fra krig og flukt?
Teoretiske perspektiver
Oppgavens teoretiske perspektiver danner et forståelsesgrunnlag for presentasjon og drøfting av de empiriske funn. De teoretiske perspektivene utgjøres av sosialøkologi i tråd med Bronfenbrenners teori, ulike perspektiver på migrasjon, og forskning og teori om traumer og resiliens. De formelle rammene for skolens arbeid blir kort presentert og gir også en kontekst for forståelsen av undersøkelsens funn.
Metode
Den metodiske tilnærmingen som er brukt i undersøkelsen er kvalitativ. Datainnsamlingen er gjort ved semistrukturerte forskningsintervjuer. Kvalitativ metode er benyttet med bakgrunn i et ønske om å få innsikt i informantenes erfaringer og opplevelser ved direkte dialog med dem. Informantgruppen består av 4 lærere som jobber i mottaks- eller innføringsklasser på ungdomstrinn. Det ble gjort lydopptak av intervjuene. Intervjuene ble deretter transkribert kort tid etter gjennomføring.
Det er benyttet en Grounded theory-tilnærming til analysen av datamaterialet. Dataprogrammet Nu*dist, versjon N6, har blitt brukt som hjelpemiddel i arbeidet med kodingen.
Funn og konklusjoner
Lærernes oppfatning av hva som kjennetegner elever med erfaring fra krig og flukt er i stor grad i overensstemmelse med forskningen på området. Elevene oppleves som ukonsentrerte og preget av indre uro. Rammene rundt informantenes arbeidssituasjon danner muligheter og begrensninger for ivaretakelsen av elevene. Blant annet danner disse rammene mulighet for en nær relasjon mellom lærer og elev. Sentralt i informantenes ivaretakelse av elevenes behov står det å skape trygghet og forutsigbarhet. Elevene har i følge informantene en sterk tilhørighetsfølelse til skolen, noe som gir skolen en mulighet til å være en stabiliserende faktor i elevenes kanskje ellers kaotiske liv. Samarbeidet med foresatte og ulike hjelpeinstanser danner en ramme rundt skolenes ivaretakelse av elevene. Helsesøster blir fremhevet som et godt lavterskeltilbud for elevene. Enkelte av informantene opplever imidlertid at elever med erfaring fra krig og flukt som gruppe er for lite synlig for ytre hjelpeinstanser som for eksempel pedagogisk-psykologisk tjeneste.
Lærerne oppleves som svært engasjerte i forhold til å gi elevene det de trenger for å klare seg videre i utdanningssystemet. Slik sees et forebyggende aspekt ved mottaks/innføringsklassenes arbeid. Informantene har en oppfattelse av at overgangen til ordinær skole er vanskelig for elevene, og kunne vært bedre tilrettelagt. Elevene har både psykososiale og faglige behov som i følge informantene bør følges bedre opp ved overføring fra den interkommunale mottaks/innføringsklassen til bostedsskolen.
Samlet sees lærernes genuine ansvarsfølelse og engasjement i forhold til eget arbeid som sentralt i forhold til skolenes ivaretakelse av elever med erfaring fra krig og flukt. Denne kvaliteten ved informantene vurderes her som en viktig del av skolenes resiliensfremmende arbeid.