Sammendrag
Bakgrunn
Enkelte mennesker med utviklingshemning kan ha en atferd som oppfattes som såpass krevende av omgivelsene at man ser det som nødvendig å begrense eller hindre denne atferden. Dette gjøres som regel med begrunnelse i å beskytte personen selv, andre eller materiell. Tvang er en tilnærming som blir brukt for å håndtere slik atferd. Sosialtjenesteloven kapittel 4A har som formål å regulere personalets bruk av tvang og makt i omsorgssektor. Alle barn og unge har rett til opplæring, også barn og unge med utviklingshemning og utfordrende atferd. I skolen gjelder ikke Sosialtjenesteloven kapittel 4A. Vi hadde en hypotese om at skolepersonal også til tider bruker tvang for å håndtere slik atferd. Hvis dette stemmer vil både elever og personal være i en rettslig uavklart situasjon.
Problemstilling
Vi ønsket derfor gjennom denne oppgaven å se på hvordan skolen håndterer slik atferd. Vi var både interessert i personalets konkrete handlinger i situasjoner med utfordrende atferd og de mer overordnede retningslinjene personalet må forholde seg til.
Vår problemstilling er: Hvordan håndterer skolen elever med utviklingshemning og utfordrende atferd?
Metode.
Vi valgte en kvalitativ tilnærming. Informantene besto av spesialpedagoger og assistenter som jobber i spesialklasser for elever med utviklingshemning og/eller autisme. Vi utarbeidet en intervjuguide vi forholdt oss til, men var likevel åpne for utdypninger og nye innspill. Intervjuene ble transkribert til tekst. Videre analyserte vi dette ved å bruke meningsfortetning hvor vi samler informantenes utsagn i kategorier som baserer seg på vår teoretiske referanseramme og forskningsspørsmål.
Funn.
Hovedtrekkene i våre funn er at det blir brukt tvang overfor elever med utviklingshemning og utfordrende atferd, spesielt når atferden er av slik grad at den anses som en fare for andre eller eleven selv. Personalet gir likevel uttrykk for at bruk av tvang ikke er ønskelig og at den tvangen de bruker kan være ulovlig. Dette gjenspeiles i fokus på forebygging av utfordrende atferd og alternative tiltak for å håndtere atferden. Det trekkes frem en del begrensninger for dette arbeidet, blant annet ressurser og fysisk utforming av omgivelsene.
Vi fikk også inntrykk av at en del av personalet var usikre i hvordan de skulle håndtere denne type atferd. De var frustrerte både fordi de hadde vansker med å forstå hvorfor elevene reagerer som de gjør, men også fordi de ikke vet hva de selv som personal har lov til å gjøre og hvilke retningslinjer som gjelder. Personalet er opptatt av at det må være åpenhet rundt denne problematikken, og at bedre rutiner for å dokumentere og registrere hva som foregår er nødvendig.
Personalet er også opptatt av at samarbeid med instanser utenfor skolen må bli bedre og mer effektivt. De peker på at de selv ikke alltid har den kompetansen som trengs og at rutinene for veiledning er for dårlige.
Det er mange faktorer som påvirker hvordan skolen håndterer elever med utviklingshemning og utfordrende atferd. Et økologisk perspektiv på utfordrende atferd, og håndtering av denne, kan bidra til forståelse av og fokus på flere av disse faktorene og hvordan disse er i vekselvirkning med hverandre.