Sammendrag
Fokus for denne studien er IPLOS (individbasert pleie- og omsorgsstatistikk). Forskrift om pseudonymt register for individbasert pleie- og omsorgsstatistikk (IPLOS-registeret) ble vedtatt i februar 2006, og fra mars samme år ble det obligatorisk å registrere IPLOS-data på alle de rundt 200 000 brukerene av kommunale sosial – og helsetjenester i landet.
Gjennom nærlesing av ’Veilederen’ er forvaltningens maktspråk analysert ved å benytte diskurs- og maktteori.
Hensikten med oppgaven har ikke vært å finne svar, men å løfte fram mulige måter å lese IPLOS på, et ønske om å stille kritiske spørsmål ved rådende helsefaglige diskurser - eller meningsmonopol.
Analysen har til formål å avnaturalisere språkmakten i IPLOS ved å vise hvordan teksten myndiggjør seg selv og hvordan den er tuftet på et bestemt menneskesyn.Analysen er inspirert av ulike vitenskapsfilosofer, ikke minst Bourdieu og hans teorier knyttet til kulturell kapital og symbolsk makt. Ved at noen sannheter tas for gitt (doxa) blir vi ute av stand til, blant annet å se hvordan språkhandlinger bidrar til å skape virkelighet.
Analysen viser at IPLOS- språket representer en skjult og symbolsk makt. IPLOS fremstår som et ”objektivt” eller ”nøytralt” registreringssystem. Analysen viser imidlertid at i det relasjonelle samspillet, mellom den som gir og de som søker og mottaker disse tjenestene, er teksten formidler av en virksom maktdynamikk. Biomedisinsk hegemoni innen helsefagfeltet bidrar til at denne siden av omsorgsmakten et utematisert. Ulike ideologier og tenkemåter står mot hverandre i et system som IPLOS; prinsipper om autonomi, brukermedvirkning og respekten for menneskets individualitet og egenverd står mot en markedstenkning som vektlegger effektivitet, økonomisering og kontroll.
Analysen viser at det er økonomiserings/effektiviseringsdiskursen som preger språket i IPLOS. ’Veilederen’ fremstår som en manual med et byråkratisk språk, der gjennomsnittsmennesket og konformitet er et ideal for menneskelig funksjon. Gjennom språket blir mangfold, spontanitet, uforutsigbarhet, følelser og relasjonelle forhold marginalisert. Den som registreres tas ut av kontekst og tingliggjøres. Individet presses inn i en statisk rolle som er forhåndsdefinert av andre.
The focus of this study is IPLOS (Norwegian acronym for Individbasert PLeie og Omsorgs Statistikk). This is a national register for keeping an individually based nurse- and care statistics. A regulation for an pseudonymous register for individual based nurse- and care statistics was implemented in February 2006 to register IPLOS data for all 200 000 users of these services in Norway. From March, this registration was made mandatory.
By scrutiny of this Guide, the management’s dictatorial language is analysed by the use of discourse and power theory.
The intention of this study is not mainly to find clearcut answers, but rather to look for and showing alternative ways of reading the guide. It is an attempt to pose some critical questions to the prevailing discource within the health profession, the monopoly of meaning or the one-sidedness of what is constituted as sound. The purpose of this analysis is to denaturalise the power of the language used in IPLOS by showing how the text empowers itself and how it is based on a narrow and one-dimensional view.
This analysis is inspired by different philosophers of science, especially Pierre Bourdieu and his concept of cultural capital and symbolic violence. Since some truth are taken for granted (doxa) it is very hard, but not totally impossible to come to grips with how speech-acts constitute reality,
This analysis shows the IPLOS-language to represent a hidden, clandestine, effective and symbolic power. IPLOS appears as “an objective” or “neutral” system for registration. This study shows that the relational interaction, between the “giver” and “applicant and receiver” of nurse- and care services, the text conveys an effective dynamics of power. The hegemony of the biomedical paradigm within the health field is taken for granted, as The study shows the discource of economy to equal the IPLOS discource
The Guide comes across as a manual based on a bureaucratic language, where the average and conformity becomes the ideal for the human condition and function. This use of language marginalizes diversity, spontaneity, unpredictability, feelings and the relational of any important meaning. What is registered is taken out of context and objectified; the individual is forced into a mold predetermined by others.a given, - and not dealt with openly,- as if there no alternative.
Diverse ideologies and lines of thoughts collide in the IPLOS registration format; the ideas of autonomy, the influence of the receiver of services and the respect of the individual rights and self worth are contrasted or overridden by the logic from the marked where effectiveness, economical and control are central catchwords.