Sammendrag
Denne undersøkelsen studerer teori for bilder i samfunnsfag utfra en perseptuell tilnærming. Gjennom studier av teoritekster kartlegges relevant, ukontroversiell viten om bilders virkemåte, menneskelig persepsjon og kognitive prosesser knyttet til bilder. Undersøkelsen gjøres utfra et grovt skille mellom en strukturalistisk tilnærming og et perseptuelt perspektiv. Tekstene undersøkes i forhold til etablert empirisk basert viten om syn og kognisjon. Undersøkelsen inneholder også en grov kartlegging i pensum i et utvalg emner på bachelorutdanning i samfunnsfag i Norge. Kartleggingen peker i samme retning som ulike faglige tekster: Strukturalistisk forståelse av bilder som et språklig uttrykk som kan undersøkes med lingvistiske verktøy er dominerende innen samfunnsfag i høyere utdanning i Norge. En vesentlig konklusjon i undersøkelsen er at den strukturalistiske teorien om bilder er i konflikt med etablert empirisk basert viten om syn og kognisjon. Den er reduktiv i forhold til å beskrive bilders formative virkemåte, meningskonstruksjon og i forholdet til følelser og transparens.
This study examines visual theory within the social sciences from a perceptual perspective. Relevant, uncontroversial knowledge about images and the way they are processed by the human mind is mapped through the study of theoretical texts. The study is based on a rough separation between a structuralist and a perceptually oriented approach. The texts are examined in relation to established empirically based knowledge about vision and cognition. The study also includes a simple mapping of the curriculum in a range of courses at the Bachelor's degree in social sciences in Norway. The survey supports academic texts claiming that a structuralist understanding of images as language that can be studied through linguistic tools is dominant within higher education in Norway. An important conclusion is that the structuralist theory about images is in conflict with established empirically based knowledge about vision and cognition. The theory is reductive in its description the formative abilities of images, construction of meaning and in relation to emotions and transparency.