Sammendrag
Denne avhandlingen behandler nettselskapets avtalefestede stengningsrett overfor forbrukere som ikke betaler sitt utestående til nettselskapet. Med stengning menes nettselskapets frakobling av sluttbrukerens elektriske anlegg med det formål å stanse tilførselen av elektrisitet.
Elektrisitet regnes ikke som en vare i ordinær forstand, men et fysisk fenomen knyttet til negativt eller positivt ladde partikler i ro eller i bevegelse. Elektrisk strøm karakteriseres derfor som en bevegelsesprosess. Nettverket der den elektriske kraften stilles til rådighet er en sluttet krets, hvor produksjonen av elektrisk kraft ideelt sett til enhver tid skal være likt forbruket av elektrisk kraft. Elektrisitet kan derfor verken lagres eller forbrukes utenfor dette lukkede nettverket. Som sluttbruker er man av denne grunn enten påkoblet eller frakoblet, uten mulighet for partielle leveranser. Dette innebærer at det heller ikke er mulig å få strøm stilt til rådighet fra noen tredjepart utenfor nettverket. Nettselskapet står derfor i en monopolstilling overfor forbrukeren.
Nettselskapets stengning er en kontraktshjemlet rettighet som utøves når forbrukeren er i betalingsmislighold. Formelt sett heves ikke kontrakten, men nettselskapets plikt til å yte suspenderes inntil kontraktsforholdet igjen er brakt i balanse igjen. Stengning er derfor i utgangspunktet en gjensidighetsbeføyelse med basis i prinsippet om ytelse mot ytelse. Fordi gjeldsforholdet mellom nettselskapet og forbrukeren normalt baseres på tjenester som allerede er ytet fra nettselskapets side, mangler imidlertid samtidighetsmomentet som prinsippet om ytelse mot ytelse normalt baseres på. Stengningen anses følgelig som en spesiell form for tilbakeholdsrett. Siden strømmen er av så sentral betydning for forbrukeren, innebærer stengningen også et sterkt betalingspress overfor skyldneren så lenge stengningen varer. Stengningsutøvelsen anses derfor også som en særlig form for inkasso av egen fordring.