Sammendrag
Kinas økonomi har vokst i et utrolig tempo de siste tiårene. Antallet arbeidsulykker har imidlertid vokst enda raskere. Selv om den offisielle kinesiske statistikken på dette området er noe sprikende, er det enighet om at minst 300 personer dør hver dag i arbeidsulykker i Kina. I følge den kinesiske grunnloven er det myndighetenes ansvar å sikre arbeidsmiløet. En rekke lover har blitt vedtatt på dette området i løpet av de siste årene, men likevel har man ikke sett noen vesentlig nedgang i antall ulykker. Kinas største problem er nå implementeringen av lovene. Denne oppgaven tar derfor for seg det kinesiske byråkratiets problemer med å iverksette lover som omhandler sikkerhet på arbeidsplassen.
For å forsøke å forklare de problemene det kinesiske byråkratiet står ovenfor har jeg brukt to retninger innenfor organisasjonsteori; en instrumentell og en institusjonell tilnærming. Det instrumentelle perspektivet forklarer hvordan strukturen i det kinesiske byråkratiet hindrer en effektiv iverksetting av lover, mens det institusjonelle perspektivet ser på hvordan den spesielle byråkratiske kulturen som har utviklet seg gjennom Kinas lange historie påvirker iverksettingen av lover som omhandler sikkerhet på arbeidsplassen. Det instrumentelle perspektivet deles inn i fire faktorer, henholdsvis strukturell kapasitet, vertikal spesialisering, horisontal spesialisering og kollegialitet. Det institusjonelle perspektivet deles opp i indre og ytre forklaringsfaktorer. Sammen utgjør disse de uavhengige variablene i denne studien. I tillegg til dette er teorier angående administrative reformer brukt for å forklare den forandringen som har skjedd i det kinesiske byråkratiet i løpet av de seneste år.
Oppgaven starter med å beskrive generelle trekk i det kinsesiske byråkratiet som i lys av teoriene kan forklare problemene med å iverksette lover. Videre tar den for seg problemene med å iverksette lover som omhandler sikkerhet på arbeidsplassen mer spesielt og de administrative enhetene som har ansvaret for dette. Manglende ressurser er et av disse problemene. Videre er det faktum at så mange forskjellige instanser har ansvaret for å iverksette disse lovene et klart problem. Manglende samarbeid og koordinering hindrer effektiv implementering. Avstand mellom sentrale og lokale myndigheter er et annet problem som blir forsterket av kulturelle faktorer og korrupsjon. Myndighetenes holdninger og verdier, legal culture og politisering av byråkratiet er andre faktorer som blir diskutert.
I 2001 ble State Administration of Work Safety etablert og oppgaven tar avslutningsvis for seg hvilke forandringer dette har medført og hvilke konsekvenser det har fått for iveksettingen av lover. Oppgaven konkluderer med at både strukturelle og kulturelle faktorer er viktige for å forklare det kinesiske byråkratiets problemer med å iverksette lover som omhandler sikkerhet på arbeidsplassen. Likevel er kanskje ikke den byråkratiske kulturen i og for seg avgjørende, men heller det faktum at de mange administrative reformene Kina har gjennomgått de siste årene har hindret dannelsen av en byråkratisk kultur nettopp i de organene som er ansvarlige for dette området. Derfor har disse byråkratiske enhetene heller ikke fått opparbeidet seg den integritet og tyngde som er nødvendig for å utføre de oppgavene de har fått ansvaret for.