Abstract
I Norge er Oslofjorden ansett som et høyrisikoområde for introduksjon av fremmede arter, med stor marin aktivitet og et gunstig klima. Syv båthavner i Oslofjorden som tidligere er blitt kartlagt av HI og NIVA ble besøkt i dette studiet, for å kartlegge forekomsten av fremmede arter som lever på kunstig substrat. For å sette observasjonene av fremmede arter i en større sammenheng, ble de stedegne samfunnene på kunstig substrat undersøkt, for å se hvordan artssammensetning, antall taksa, antall individer og biodiversitet varierte mellom sesong og lokalitet, samt mellom indre og ytre brygge i båthavnene. Feltarbeidet ble utført i tre sesonger, henholdsvis våren, sommeren og høsten 2021. Metodene som ble benyttet var RAS-kartlegging og utplassering av naturlig sisalfaunafelle for undersøkelser av kunstig substrat. På høsten ble det i tillegg benyttet syntetisk polypropylen faunafelle, for å fange opp effekten naturlig og syntetisk tau hadde på tilstedeværelsen av fremmede arter. Resultatene viste at sesong og lokalitet forklarte mest av variasjonen mellom stedegne samfunn, der de største variasjonene ble funnet mellom indre og ytre Oslofjord. Plassering fra indre til ytre brygge i båthavnen forklarte lite av variasjonen. Høy artsrikhet av lokale taksa ga flere funn av fremmede arter, der det totalt ble funnet seks marine fremmede arter. Disse var stillehavsøsters (Magallana gigas), japansk spøkelseskreps (Caprella mutica), strømgarn (Dasya baillouviana), djeveltunge (Grateloupia turuturu), japansk sjølyng (Dasysiphonia japonica) og tøffelsnegl (Crepidula fornicata). I dette masterstudiet ble G. turuturu for første gang observert på Steinbrygga båthavn i Horten. Naturlige faunafeller hadde en høyere tilstedeværelse av både antall taksa og individer, inkludert høyere forekomst av C. mutica, sammenlignet med de syntetiske faunafellene.