Abstract
Denne studien forsøker å belyse bruken av narrative filmer i norskfaget. Formålet med studien er å oppdrive kunnskap om hvilke narrative filmer som benyttes i norskundervisningen, og hvordan den narrative filmen arbeides med i norskfaget. Norskfaget benytter seg av et utvidet tekstbegrep som rommer tekster utover de skriftlige. Det er gjort lite forskning på hvilke tekster elevene møter i norskundervisningen, og svært lite forskning på tekster i norskundervisningen inkluderer filmen, til tross for at film har vært inkludert i læreplanene for norskfaget helt siden 1974. Problemstillingen for denne studien er Hvilke filmer benytter et utvalg lærere på ungdomstrinnet seg av i norskundervisningen, og hvordan arbeides filmene med? For å belyse den narrative filmen som en av norskfagets tekster har jeg valgt å stille forskningsspørsmålene: 1) Brukes film i norskundervisningen på ungdomstrinnet? 2) Hvilke filmer oppgir et utvalg lærere å ha benyttet seg av i norskundervisningen på ungdomstrinnet? 3) Hvordan jobbes det med de narrative filmene som brukes i norskundervisningen? Jeg har benyttet meg av et nettbasert spørreskjema, og utvalget i studien består av 207 respondenter. Datamaterialet består av kvantitative data om bruk av film, 153 unike filmtitler og 116 undervisningsopplegg. 95 prosent av lærerne i utvalget har benyttet seg av film i undervisningen, og 94 prosent har brukt narrative filmer. Norsklærerne har en positiv holdning til bruk av film, men ikke alle betrakter film som tekst i norskfaglig kontekst, til tross for læreplanens utvidede tekstbegrep. Et av studiens hovedfunn er at narrative filmer hovedsakelig brukes i sin helhet. Dette står i kontrast til tidligere forskning på narrative tekster, der lesing av utdrag er mye gjennomført. Videre viser studien at filmatiseringer av sterkt kanoniserte verk og forfattere utgjør filmene som er oppgitt av flest lærere. Filmlistene inneholder også mange lengre verk utgitt i elevenes samtid, noe som motstrider med tidligere forskning på skriftlig tekstutvalg. Det fjerde hovedfunnet handler om at narrative filmer har flere funksjoner i undervisningen, og blir brukt i undervisning både der teksten i seg selv er målet, og der teksten benyttes som et middel for å arbeide med aktiviteter som å gjenkjenne virkemidler og skrive egne tekster. Det siste hovedfunnet er at noen av lærerne oppgir at film har blitt brukt spesielt med tanke på lesere med for eksempel liten leseutholdenhet. Sett i lys av teori og tidligere forskning på gutter og lesing, kan bruken av film gi tilgang til lengre, narrative tekster for lesere som strever med å lese lange, skriftlige tekster, som romaner.
This study aims to shed light on the use of narrative movies in the Norwegian subject. The purpose of the study is to gain knowledge about which narrative films teaches make use of in the Norwegian subject, and how the narrative film is worked with. The Norwegian subject uses an extended text concept that includes texts beyond the written ones. Little research has been conducted on which texts student encounter in the Norwegian subject. Despite the fact that films have been part of the curricula for the Norwegian subject since 1974, very little research on the subject have included films. The thesis question this study aims to answer is which films does teachers of the Norwegian subject on the lower secondary level use in their teaching, and how are the narrative films worked with? In order to shed light on the narrative film as one of the Norwegian subject’s texts, I have chosen to ask the following research questions: 1) Is film used in Norwegian teaching at the lower secondary level? 2) Which films do a selection of teachers state that they have used in Norwegian teaching at the lower secondary level? 3) How are the narrative films used in Norwegian teaching worked with? I have collected qualitative and quantitative data through an online questionnaire. The sample in the study consist of 207 Norwegian teachers, 153 unique film titles and 116 teaching arrangements. 95 percent of the teachers have used films in their teaching, and 94 percent have used narrative films. Teachers of the Norwegian subject have a positive attitude towards the use of films, but not everyone considers films as text in the context of the Norwegian subject, despite the subject’s expanded text concept. One of the main findings is that narrative films are mainly used in their entirety, in contrast to previous research on narrative texts, where the use of excerpts has been widely carried out. Furthermore, the study shows that film adaptions of strongly canonized works and authors make up the films that are most used by the teachers. Still, 36 percent of the films are contemporary (published after 2003), which contradicts previous research on written text selection. Narrative films have several functions in teaching. The films are both used as a mean for the students’ own writing, or recognizing and identifying literary tools, and in teaching where the text itself, and experiencing the text, is the goal. The last main finding is that some of the teachers state that film has been used especially with readers that have low reading endurance in mind. Considering theory and previous research on boys and reading, the use of film can provide access to longer, narrative texts for readers who struggle with reading long, written texts, such as novels.