Abstract
Undersøkelsen tar for seg hvordan primært nonverbale kroppsorienterte og gruppedynamiske oppvarmingsøvelser - i form av bevegelse, leik, dans og kroppskontakt - kan påvirke intersubjektiv deltakelse i etterfølgende smågruppesamhandling. Fire grupper fra to ulike folkehøyskoler fikk oppvarming og fire grupper fikk ikke oppvarming før samtale. Samtalen handlet om temaet å kjenne hverandre, og skulle munne ut i en beslutning om å gjøre noe sammen, med tilhørende gjennomføring av dette. Deretter så gruppene sine egne samtaler på video.
Resultatene viste større grad av intersubjektiv deltakelse i etterfølgende samhandling for gruppene med oppvarming, sammenliknet med gruppene uten. Det var sammenheng mellom grad av intersubjektiv deltakelse i oppvarmingsøvelsene og grad av intersubjektiv deltakelse i etterfølgende samhandling. I forståelsen av resultatene trekkes inn begreper og modeller fra bl.a. Stern om nå-øyeblikk, fra Bråten om altersentrisk deltakelse, fra Trevarthen om primær intersubjektivitet, fra Petzold om ulike synkronisitetsnivåer og fra Collins om interaksjonsrituale.
Det argumenteres for at deltakelsen i oppvarmingsøvelsene påvirket den intersubjektive deltakelsen i etterfølgende samhandling, men at null-hypotesen ikke kan utelukkes.