Abstract
Bakgrunn: Tidligere studier har funnet en assosiasjon mellom barns utvikling og ulike påvirkninger i svangerskapet. Nylig har fokus blitt rettet mot mors emosjonelle tilstand i svangerskapet, og noen studier har funnet en sammenheng mellom prenatal angst og stress og utvikling hos fosteret og barnet. Feltet har imidlertid vært preget av en rekke metodologiske svakheter. Samtidig er kunnskapen om barns selvregulering ved 18 måneder liten, spesielt når det gjelder utbredelse i den generelle befolkningen. Denne studien undersøker om prenatalt stress har en sammenheng med selvregulering hos 18 måneder gamle barn. Studien er viktig da man antar at selvreguleringsvansker kan henge sammen med senere psykopatologi, og kan være tegn på tidlig skjevutvikling. Om det viser seg at prenatalt stress er en risikofaktor for selvreguleringsproblemer, så har dette viktige implikasjoner for tidlig intervenering.
Metode: Den nåværende studien er basert på allerede innsamlet datamateriale fra Den norske mor og barn undersøkelsen (MoBa), en prospektivt befolkningsbasert studie som følger en kohort av kvinner og deres barn fra graviditeten. Vårt utvalg består av 24 396 kvinner og deres barn. Selvrapporterte målinger av mors angst og stress ble hentet fra 30 svangerskapsuke. Ulike aspekter ved barnas reguleringsevner ble undersøkt ved mors rapport ved 18 måneders alder. Informasjon om andre potensielle risikofaktorer ble samlet inn på flere tidspunkter i prenatal og postnatal periode.
Resultater: Vi fant at de fleste barna lå lavt eller moderat på våre skalaer, og kun et fåtall har høye skårer. Analysene indikerte at ulike mål på prenatalt stress var forbundet med ulike former for reguleringsvansker. De fleste sammenhengene var små, men signifikante. Vi fant hovedsakelig en dose-respons effekt mellom prediktorene og utkomme. Funnene belyser viktigheten av det prenatale miljø.