dc.description.abstract | Temaet for denne oppgaven er transnasjonale prosesser mellom Angola og Zaïre/DRC. De transnasjonale prosessene genereres av de nypatrimoniale trekk ved statene i disse landene, blant annet fordi nypatrimoniale stater ikke er institusjonaliserte slik den vestlige staten er. Den eksternt suverene stat er ikke nødvendigvis internt suveren: store deler av landområdet kan være styrt av andre fraksjoner, og regjeringen har ikke legitimitet utover visse områder. Dette er tilfellet i Angola, hvor UNITA i perioder har kontrollert tilnærmet halvparten av det angolanske territoriet. UNITA fikk blant annet støtte av Zaïres Mobutu, som til gjengjeld fikk inntekter fra den omfattende diamanthandelen UNITA drev. Mens MPLA-regjeringen hadde kontroll over oljeressursene hadde nemlig UNITA kontroll over diamantressursene. UNITA hadde imidlertid aldri kunnet klare seg så bra økonomisk hvis det ikke hadde vært for de transnasjonale nettverkene som eksisterte i grenseområdene, i og med at det her er snakk om en uformell økonomi, i motsetning til regjeringens oljeindustri, som er del av den formelle økonomien.
Da Angola i 1997 besluttet å gå inn i Zaïre sammen med rwandiske og ugandiske styrker, med det formål å styrte Mobutu, var dette helt klart en handling rettet mot UNITAs eksistens. Man innså at UNITA ikke kunne knekkes uten at man angrep deres støttespillere. Den andre intervensjonen i 1998, til støtte for Kabila, var motivert av rykter om at rwandiske grupper støttet UNITA, og da Rwanda gikk inn i DRC for å styrte Kabila, måtte Angola bytte side, og vendte seg mot sine tidligere allierte Rwanda og Uganda. Angolas intervensjoner i Zaïre/DRC omfattes av den konkrete problemstillingen, som spør hvordan man kan forklare de nevnte intervensjoner. Jeg har også en overordnet problemstilling som stiller spørsmål ved hvordan transnasjonale prosesser i det sørlige Afrika har betydning for Angolas sikkerhet.
Den teoretiske tilnærmingen består av teori om nypatrimoniale stater, transnasjonalisering, trans-statlig regionalisering, regional sikkerhet og sikkerhetskomplekser. Disse ulike teoriretningene har jeg satt sammen til et rammeverk som kan være fruktbart med hensyn til å analysere Angolas forhold til Zaïre/DRC. Konklusjonen er at den nypatrimoniale staten er en svært viktig årsaksfaktor når det gjelder transnasjonale prosesser og dannelse av uformelle økonomier, og at de transnasjonale prosessene fører til dannelse av sikkerhetskomplekser, hvor en stats sikkerhet avhenger av en annen stats sikkerhet. | nor |